Tekstityksen versionumero: 1.3 Päiväys: 23.10.2006
Suomennos: [Tomppa], HPP, Hönö, Cromwell, Rollo, kilpikonna ja Aveil
Oikoluku: Aveil
Tule nyt.
Vincent.
Ei. Huono idea, huono idea.
ÄLÄ RUOKI KARHUJA
Ota vain se, mitä tarvitset. Ota vain se, mitä tarvitset...
- RJ? - Ei.
Ei ole täysikuu. Herätit minut viikkoa liian aikaisin?
Älä sano, että olet niin tyhmä, että yrittäisit varastaa tavaroitani.
RJ, minun täytyy tappaa sinut.
Olen vain epätoivoinen mies, joka yrittää ruokkia perheensä.
- Sinulla ei ole perhettä. - Tarkoitin yhden hengen perheen.
Odota! Kärry on vielä luolassa, joten teknisesti ottaen se ei ole varastettu.
Voi ei!
Hidasta!
Pysähdy.
Se oli lähellä.
Vincent, odota! Voin hommata sen kaiken takaisin!
Juuri niin. Jos syöt minut, sinun täytyy tehdä se itse.
Mutta minä voin hommata kaiken takaisin. Kaiken!
- Punaisen vaunun? - Punaisemman!
- Sinisen kylmälaukun? - Kylmälaukku, listallani.
- Täytyykö sen olla sininen? - Kyllä, ja haluan Springlesini.
Rakastan niitä. Springlesejä ei koskaan voi syödä tarpeeksi.
Totta totisesti. Hankin sinulle jättimäisen perhepakkauksen.
- Onko sellaisia olemassa? - Olen melko varma.
Hyvä on, RJ. Menen takaisin nukkumaan. Herään, kun on taas täysikuu.
Olisi parasta, että tavarani olisivat takaisin paikoillaan.
Mutta aikaa on vain yksi viikko! Se on mahdotonta yhdelle...
Viikko riittää hyvin. Hommaan apulaisia.
Täysikuu, kaikki tavarani. Äläkä edes harkitse pakenemista, -
nimittäin jos pakenet, etsin sinut ja tapan.
Selvä, kaveri. Lepää vain rauhassa. Hoidan asian.
Viikon kuluttua naurat tälle.
YLI AIDAN
PORTTI PAREMPAAN ELÄMÄÄN
Olipa kylmä pisara! Että osuikin kilven sisään.
Kevät. Sehän tarkoittaa, että enää 274 päivää talveen!
Herätys, kaikki! Talviunet on ohi!
- Huomenta! - Huomenta, Hammy.
- Pitää mennä pisulle. - Ei siihen järveen, josta juomme!
Hei, kaikki! On kevät! Meidän pitää aloittaa työt.
Valmista. Ei olekaan...
No niin, ylös sieltä! Älkää pakottako minua tulemaan sinne.
Kuulkaapa. Olen pidätellyt jotakin sisälläni koko talven, -
ja aion päästää sen ulos.
- Kiitos, Stella. - Tyhjennän huoneen helposti, Verne.
Siihen kyllä pystyn.
Huomenta, kaikki! Niin hieno aamu.
- Herttinen. - Silmien ympärys ei näytä hyvältä.
Bucky ja Grill heräsivät kolmen tai neljän viikon välein.
- Ja Spikey tökki minua. - Hän on aika eloisa.
- Kyllä, hän on joukon terävin. - Mitä jos ottaisin päivävuoron?
Se olisi mahtavaa.
Lapset. Kuulitte, mitä äitinne sanoi. Nyt kuuntelette minua. Olkaapa kunnolla!
Tätä pelkäsinkin.
Missä on ruokaa? Olen niin nälkäinen! Onko täällä yhtään ruokaa jäljellä?
Söimme kaiken ruoan talven aikana, joten meidän pitäisi kerätä lisää.
Piilotin pähkinöitä metsään. Tiedän, missä ne ovat, joten palaan pian. Heippa!
- Isä, se oli vain lunta. - Mitä? Se olisi voinut olla peto.
Eikö kuolleen esittäminen ole hieman heikkoa?
Montako kertaa minun pitää sanoa, että meidän kuuluu leikkiä kuollutta.
Esitämme kuollutta, jotta saamme elää!
Lapset, rauhoittukaa!
Tänä vuonna etsimme sinulle hyvän poikaystävän!
- Hyvän poikaystävän? - Herttinen sentään...
Miksi kaikki kuvittelevat, että tarvitsen miehen?
Näytän sotkuiselta ja haisen suolta.
Kun löydät miehen, joka on kunnollinen, -
hyvä lapsien kanssa ja hajuaistiton, niin kerro minulle!
- Katsokaa, ruokaa! - Tiedätte kai, mitä tämä tarkoittaa?
- Verne? - Hetki vain, Hammy.
Tämä tarkoittaa, että olemme 9 marjan päässä nälkäkuolemasta.
Anteeksi, se oli ehkä vähän liioiteltua. Tarkoitin todellisia nälkäkipuja.
- Verne! - En lopettanut vielä.
- Huomenta, Lou ja Penny. - Kiitos. - Hei, lapset.
Siis se, mitä haluan kertoa teille, on...
En ole lopettanut vielä! Jos sinun täytyy mennä uudestaan, niin mene!
Varasto pääsi liian tyhjäksi. Tänä vuonna varmistamme, että saamme tukin täytettyä...
- Ihan ylös asti! - Aivan!
- Ihan ylös asti. Mitä me olemme? - Etsijöitä!
Ja mitä me etsimme? - Ruokaa!
- Mahtavaa Verne, todella mahtavaa. - No niin, Hammy. Mitä asiaa sinulla oli?
- Mitä, mikä? - Mitä halusit kertoa minulle?
Mikä se oli, mikä se oli? Se oli juuri kielelläni!
Tuolla on outo juttu! En ole nähnyt sitä ennen! Se on todella pelottava! Tätä tietä!
Selvä, tapaaminen jonkun oudon, pelottavan jutun kanssa.
Etsijöitä...
Hammy, mikä outo juttu?
Tuo outo juttu.
Se ei lopu koskaan!
Se ei lopu tuossakaan suunnassa.
- Mikä tämä juttu on? - Heather, ei!
- Minua pelottaa. - Minua myös, äiti.
Älkää pelätkö, se on vain... Mikä tuo juttu on, Lou?
Se on... Verne?
Se on selvästi jonkinlainen puska.
Pelkäisin vähemmän, jos tietäisin miksi kutsua sitä.
Kutsutaan sitä Steveksi! Se on kaunis nimi.
- Steve kuulostaa hyvältä. - Steve ei kuulosta niin pelottavalta.
Oi, suuri ja mahtava SteveMax, mitä haluat?
- En usko, että se puhuu. - Minä kuulin tuon, nuori mies.
- Tule tänne heti paikalla! - Hyvä on.
- Hammy, tule takaisin. - Mutta Steve on vihainen.
Luulen, että se tuli Steven toiselta puolelta, tarkoitan puskan, tai... Pahus.
On vain yksi keino selvittää, mikä tämä juttu on, -
ja mistä tässä on kyse. Käyn ottamassa asiasta selvää.
- Steve söi Vernen! - Hyvä on, Steve. Itse tätä kerjäsit.
Stella, älä! Ei minua syöty, minä vain kompastuin.
Menen nyt tuonne. Älkää liikkuko.
Mikä tämä paikka on?
Hei, sinä pieni... Kaveri.
Hyvää päivää, kuinka voin auttaa?
Ei. Pystyn kyllä puhumaan, minä vain ajan.
- Mikä se oli? - Äiti, ota se kiinni.
- Mitä siellä oli? - Omituisia, vaaleanpunaisia kädellisiä.
Niiden on täytynyt tulla ollessamme talviunilla, ja ne... Se oli kauheaa.
Niillä oli pyörät jaloissa, ja käsissä jotkin kepit.
Ne hakkasivat minua niillä, aivan kuin jossain sairaassa pelissä.
Sinun olisi pitänyt esittää kuollutta! Maata vain kuin kuollut.
Eikä siinä kaikki. Pahinta on, että puolet metsästä on kadonnut!
Kaikki puut ja marjapensaat, kaikki ovat kadonneet.
- Herttinen... - Mistä sitten löydämme ruokaa?
En tiedä. Mutta tiedän sen, että -
asiat ovat hyvin, jos emme enää mene Steven läpi.
Sitä sanotaan aidaksi. Eikä sitä tarvitse pelätä, te kaikenkarvaiset ystäväni.
- Se on portti parempaan elämään. - Minä kyllä olen karvaton, -
vaikka moni ei sitä tiedäkään. Kuka sinä olet?
Missä ovatkaan käytöstapani? Olen RJ. Toivottavasti en tunkeile, mutta -
en voinut olla kuulematta keskusteluanne ja ajattelin valaista mistä tässä on kysymys.
Tänne erämaan keskelle on ilmestynyt -
25 hehtaarin ihmisten rakentama ilmastoitu paratiisi.
Lukuun ottamatta tätä pientä täplää. Te olette tässä.
Älkää nyt, tämä on hyvä asia. Tehän nukutte talviunta?
Keräätte kasan ruokaa talteen talvea varten?
- Niin, keräämme sitä tukkiin. - Tähän luolan näköiseen tukkiinko?
- Aivan täyteen asti. - Ozzie!
Saanko kysyä kauanko meni, että saitte tukin täytettyä?
274 päivää.
- Oletteko ikinä tehneet sitä viikossa? - Se on mahdotonta.
Ei, jos toimimme yhdessä. Te osaatte kerätä, minulla on tietotaito, ja heillä on ruokaa!
- Kuinka paljon ruokaa? - Roppakaupalla! Röykkiöittäin!
- Ruokaa kuin eläintarhassa! - En usko, että meitä kiinnostaa -
syödä sellaista ruokaa, mikä tulee eläintarhasta.
Enpä tiedä, minusta tuossa on järkeä. Luulen, että kannattaisi kuunnella.
- Minulle kelpaisi eläintarharuoka. - Ei kelpaisi! Häntääni kihelmöi.
Odottakaa. Mikä tekee mitä?
Kun jokin ei tunnu oikealta, häntääni alkaa kihelmöidä.
Kaikki, mitä tähän mennessä olet sanonut, saa häntäni kihelmöimään.
Kuuntele, Verne. Tässä ei ole mitään pelättävää.
Pelkään silti, enkä suotta.
- Tämä ei ole syntymämerkki. - Mitäs menit tuonne ilman opasta.
Kiitos kun kävit, mutta meitä ei kiinnosta.
Eivätkö teitä kiinnosta herkut, jollaisia ette ole koskaan maistaneet?
Ei kiinnosta!
Hyvä on, ymmärrän.
Ette taida olla vielä avoimia muutoksen tuulille.
Mitä tuo on?
Tämä on taianomainen yhdistelmä maissia, juustojauhetta, energiaa, -
proteiinia ja hyviä rasvahappoja.
Alias maissilastu. Juustonmakuinen nacho.
Verne, nuo olivat hyviä!
Ne kaikki ovat hyviä, ja illalla menemme sinne!
Tervetuloa esikaupunkiin.
Äiti, katso meitä!
Kuinka häntäsi voi, Verne?
Jos joku perheestäni loukkaantuu, niin sinä olet siitä vastuussa.
Otan vastuun siitä, että heillä on hauskaa.
Verne, otin hieman heinää mukaan tehdäkseni vertailuja.
Katsopa tätä, ruoho näyttää täällä vihreämmältä.
- Verne, oletko varma, että kävit täällä? - Niin, koska pesukarhu sanoi...
Selvä. Hänestä puhuminen riittää jo. Tajusin kyllä.
Vaikka hän osaa pari temppua, ei hän silti pysty kävelemään vetten päällä.
Hei kaikki, ruoka on täällä päin!
- Mikä tuo on? - Se on maastoauto.
Ihmiset ajavat sillä, koska he ovat vähitellen menettämässä kävelytaitonsa.
- Se on niin iso. - Kuinka monta ihmistä sinne mahtuu?
Tavallisesti yksi.
Hei, tässä on Gladys Sharp, Omakotiyhdistyksen puheenjohtaja.
- Mikä tuo on? - Rauhallisesti, olkaa huoleti.
Se on vain ihminen. He pelkäävät meitä yhtä paljon kuin me heitä.
Jos ihminen sattuu näkemään sinut, käy makaamaan, -
pyörähdä ympäri ja nuole jalkoväliäsi. He pitävät siitä.
Allekirjoittamasi sopimuksen mukaan tulee ruohon olla viisi senttiä korkeaa.
Mutta mittatikkuni mukaan sinun ruohosi on kuusi senttiä.
Eikö voitaisi vain napata ruoka ja häipyä? Onko heillä sitä, vai ei?
Etkö nähnyt, se oli laatikossa. Heillä on aina ruokaa.
Me syömme elääksemme, ihmiset elävät syödäkseen.
Näytän, mitä tarkoitan. Ihmisen suu on nimeltään leipäläpi.
Ihmistä kutsutaan sohvaperunaksi. Tuo on laite, jolla tilataan ruoka.
Tuo on yksi ruoan monista äänistä.
Tuo on portti ruoan vastaanottamiseen.
Tuo on yksi ruoan kuljetustavoista.
Ihmiset tuovat ruokaa, vastaanottavat ruokaa, kuljettavat ruokaa.
He ajavat ruoalla. He pukeutuvat ruokaan.
Tuo lämmittää ruoan. Tuo pitää ruoan kylmänä.
Tuo... En ole varma, mikä tuo on.
Kappas vain, ruokaa!
Tuo on alttari, jossa he palvovat ruokaa.
Tuota he tarvitsevat, kun ovat syöneet liikaa.
Tuo vie pois syyllisyyden- tunteen, jotta voi syödä lisää!
Ruokaa! Ruokaa! Ruokaa!
Luuletteko, että heillä on riittävästi?
Ei ole. Ihmisille ei riitä mikään!
Ja mitä he tekevät tavaralle, jota eivät syö?
He laittavat ne kiiltäviin, hopeisiin säiliöihin.
Pelkästään meitä varten.
Käykää kimppuun!
Hienoa, eikö vain?
Se on vaippa, ja siinä on takapään tuotoksia.
Enkö ollutkin oikeassa?
Ja nämä ovat vain jätettä!
Odottakaas, kun näette, mitä löytyy laatikoista, paketeista ja purkeista.
Pysykää mukanani, niin viikossa olemme keränneet tarpeeksi ruokaa vaikka...
Karhun ruokkimiseen!
Tarkoitin vain kuvaannollisesti.
Seis! Tunkeilijoita! Tunkeilijoita!
- Häipykää! - Mitä nyt, Skapy?
- Mitä teette? - Sanoit, että nuolkaa...
Ei! Seuraava vaihe! Juoskaa!
Häipykää täältä!
Rakennutin juuri tämän sisäpihan!
Lapset, oletteko kunnossa?
Ymmärrätkö nyt, mitä tarkoitin? Nämä ihmiset eivät halua meitä lähettyvilleen.
Säikytimme hänet, ja hän ylireagoi. Pikku juttu.
Pikku juttu? Se ei ole mikään pikku juttu.
Älä nyt. Ajattele sitä ruoan määrää, se oli sen arvoista.
Se on tappavan hyvää!
- Muotoilen sen uudestaan. - Ei, tappavan hyvää. Osuit naulan kantaan.
Ehkä metsäelämämme näyttää alkeelliselta sellaisesta, jolla on kassi.
Puhun koko perheen puolesta kun sanon, ettemme halua mitään, -
mikä on tuon aidan takana!
Älkäähän nyt.
Ette ole edes maistaneet donitseja!
Haluatteko varastoida rasvaa? Se on paras keino siihen.
Hikoilette läpi talven!
Selvä, miettikää sitä yön yli.
Hyvä idea. Palataan asiaan.
Hitsi! Melkein onnistuin.
- Aika loppui, RJ. - Vielä on kuusi päivää jäljellä!
Neljä käpälää, turkki, yhä hengissä...
Lapset, käykää kiinni. Kaarnaa aamiaiseksi.
- Haluan donitsin. - Minä haluan pizzan.
Tämä on mahtavaa.
Myönnetään, pureskelu vie aikansa.
Se oli erittäin ravitsevaa.
Sisältää sitä paitsi paljon kuituja.
Täytyy myöntää, tuo näyttää herkulliselta.
- Mitä sinä täällä teet? - Haluan auttaa etsimään ruokaa.
Verne. Sanoit eilen sanan, joka kuvastaa porukkaasi. Alkaa P-kirjaimella.
Muistatko, mikä se oli?
- Perhe? - Juuri se. Se kosketti minua täältä.
Katsos, Verne, minullakin oli sellainen. Oma paikkani rakkaitteni lähellä.
Yleiskaukosäädin... Mutta sitten se kaikki hävisi -
ruohotrimmerionnettomuudessa.
Tule tänne.
- Herttinen, Verne. - Ylimääräinen käsipari kyllä kelpaisi.
Ruohotrimmeri, Verne.
Ei se ole teidän ongelmanne. Minä tästä lähden.
Tässä sitä mennään.
Näemme varmaan metsässä.
RJ. Voit jäädä.
Tules tänne, senkin mötikkä! Tiesin, että tuon kovan ja rapean kuoren alla -
on pehmeä nougattäyte. Voinko kutsua sinua Verne-sedäksi?
Mieluummin ei.
Hienoa. Hammy, menisimmekö kävelylle?
- Haluatko auttaa pähkinöiden etsimisessä? - Todella houkuttelevaa, Hammy.
Mutta ensin haluan näyttää tämän.
Pidätkö tästä keksistä?
- Tämä keksi on roskaa! - Mutta pidän siitä...
Älä hätäile. Tiedän, mistä saamme niin arvokkaita keksejä, -
että niitä kuljettavat virkapukuiset ihmiset.
Siinä ne ovat, Amerikan himotuimmat keksit.
Jenkkakahvat, Luuviulut, Nami Namit ja Mässytykset!
Ja arvaa mitä, ne ovat kaikki sinun!
Ptruu Polle, rauhoitu! Pidän innostasi, muttet voi vain napata niitä.
- Sanoit, että ne ovat minun. - Niin ovat, jos yhdistämme -
energiasi minun loistavaan suunnitelmaani. Oletko mukana?
Sen näkee silmistäsi. Mennään.
Sinä pysyt kaukana noista kekseistä, ne ovat minun.
Ei kai tämä kaveri ole tulossa? En halua häntä mukaan.
Minulla on paljon tehtävää... Tule tänne toimistooni, ja kuuntele.
Tarvitsemme armottoman, raivotautisen ihmissyöjäoravan. Pystytkö esittämään sitä?
- Anteeksi. - Niin, Hammy?
Rusakot eivät ole petoja. Ne kaikki ovat söpöjä ja halittavia.
Raivotautinen, ei rusakko.
Ensin turkki kuntoon.
Häntää myöten.
Tämä on mukavaa. Näytäpä nyt se villi katse, poika! Anna tulla.
Osaan röyhtäistä aakkoset! A, B, C...
- Sinun on nyt keskityttävä. - Selvä on.
Katsotaanpa...
Hienoa!
Valmista. Nyt menoksi. Olen aivan takanasi.
Ala mennä. Hus, hus.
Olen hullu raivotautinen orava! Haluan keksini!
RAIVOTAUTI
- Raivotauti! - Hei, se toimii!
- Takanasi! - Tiedän. Olet aivan takanani...
Ei! Ei!
- Kävele pois. Kävele vain pois sieltä. - Mikä hätänä? Onko tuo Hammy?
- Palaa takaisin aidan taakse, kaikki hyvin. - Kuinka niin? Hänen kimppuunsa hyökätään!
- Hän on töissä. - Olen tulossa, Hammy!
Sain sen. Pysy paikallasi!
Iljettävää! Todella ällöttävää!
Verne, tuo oli upeaa. Ystäväni, olet luonnonlahjakkuus.
Vai pitäisikö sanoa, luonnollinen?
Hammy, olet ihmeellinen. Pelästytit minutkin.
Melkein tulin itsekin hakkaamaan sinua kirjalla. Olet aika poika, Hammy!
- Tuolla! Se oli tuolla. - Tuolla se orava hyökkäsi kimppuumme.
- Sillä oli raivotauti, tai jotain. - Tuolla oli myös se kamala, -
- alaston sammakko-otus. - Matelija.
Kaikki hyvin. Menkää sisälle, ottakaa keksit, avatkaa TV ja rauhoittukaa.
Anteeksi, Janice. Kuulinko oikein, että he puhuivat raivotautisesta oravasta?
- Luulen, että he vain ylireagoivat. - Mutta entäpä, jos eivät?
Meitä voi uhata epidemia. Irrallaan juoksevat tuholaiset levittävät tauteja, -
ja alentavat asuntojemme arvoja?
- Minulla on laatikko uunissa. Täytyy mennä. - Hyvä on. Huolehdi sinä vain laatikostasi.
Minä huolehdin koko lähiön rauhasta ja seesteisyydestä!
Noin. Älkää työntäkö. Kaikille riittää. Täällä on sinulle rasia, Penny.
Herttinen, hienoa. Lapsille maistuu. Kaikki mikä on hyvää, on oltava myös hyväksi.
Tunnetko takaraivossasi jyskytyksen? Se on sokerihumala. Se pitää ihmiset liikkeellä.
Siksi he eivät nuku talviunta. Purkki auki, ja vähän tästä...
Se, mikä vie teiltä yleensä koko kesän, onnistuu meiltä nyt viikossa.
Odota vähän, Hammyseni. Sinä nyt vähiten kofeiinia kaipaat.
Käykää kiinni, ystäväiseni, koska tämä on vasta alkua...
Mitä?
Haluan joka ainoan tuholaistorjujan puhelinnumeron, jonka voitte löytää!
- Saanko tökkäistä sitä? - Et!
Debbie, en muista nähneeni kokoontumislupaa.
Jos yksi tai useampi haluaa...
Timmy, hae autosta lapio.
Valot hämärtyvät. Raajat kylmenevät.
- Näen tunnelin... - Voi ei.
Äiti, oletko se sinä? Kutsutko minua valoon?
Täytyy liikkua valoa kohti...
- Mitä luulette sen tekevän? - Ehkä se löi päänsä.
Tällä kertaa menitte liian pitkälle. Nyt lähdetään ja jätetään tämä...
Hieno koppi, Verne.
Olet vaarallinen ja järjiltäsi.
Hyvästi, kurja maailma.
Ruusunnuppu.
- Saanko nyt tökkiä sitä? - Et!
Kutsuin tuholaistorjujan tappamaan ne, ennen kuin ne satuttavat itsensä.
- Kaikki pois täältä, heti! - Selvä. Ottakaa kahvoista kiinni.
Mennään.
TUHOLAISTORJUNTA
Voi ei.
Uskoakseni joku soitti eläinongelman takia.
Ratkaisu seisoo edessänne.
- Dwayne on täällä. - Missä viivyitte?
Pidän huomenna naapurustolle tervetuliaiskutsut, ja tähän mennessä -
Debbien auto on tappanut enemmän eläimiä kuin te.
Perääntykää, sisko.
Takaan itse, että juhlissanne ei ole ainoatakaan elävää oliota.
Tuholaistorjuja on asialla.
- Jättäkää ne! - Mitä meillä täällä on?
Didelphis marsupialis virginiananis.
Noin viisi kiloa, uros.
- Luulen, että se on kuollut. - Onko teillä tutkinto tuholaistorjunnasta?
Arvelen sen haluavan teidän luulevan, että se on kuollut.
Liikkukaa. Kiirehtikää.
Toivon, ettei se kärsi.
- Tappakaa se! - Kiitos kaikille.
Olitte upea yleisö.
Mikäs minua on täällä vastassa?
Pussirotta, piikkisika, haisunäätä, -
orava, pesukarhu, sammakkoeläin...
- Matelija. - Ei, matelija...
Tuo esitys oli hypersuperia!
Enemmän kuin hypersuperia! Olit haltioitunut, olit ihmeellinen!
Isä, minun on sanottava... Se oli aika hyvä esitys.
Propsit Ozmanille!
Ei unohdeta, että meillä on loistava johtaja, RJ.
Tätä tietä, haluamme näyttää sinulle jotakin.
- Sopii. - Kivaa!
Mikä joukkue!
- Tätä tietä. - RJ, tule tänne.
Haluamme näyttää sinulle jotakin. Pidä kiirettä!
Mitä pidät?
Uusi kotisi.
- Katso, tässä on sinun paikkasi. - Minunko?
Onko tämä yhtään sellainen kuin sinulla oli, RJ?
Tämä on täydellinen, Lou.
- Tässä. Minä en saa juoda tätä. - Kiitos.
- Onko tuo laukkuni? - On. Toimme sen tänne, ettei sinun -
- tarvitse nukkua vanhassa puussa. - Niinkö?
Katso, RJ. Saimme television kytkettyä.
- Tein kytkennän HD-muuntimeen. - Saamme tuhat kanavaa!
- Ota sinä tämä, ennen kuin isä ottaa. - Yleiskaukosäädin...
Tämä on hienoa, kaverit. Todella hienoa.
Palaamme nyt ohjelman pariin.
Sietäisit hävetä. Päästimme sinut perheeseemme, ja petit meidät.
Annoin sinulle sydämeni, ja revit sen pieniksi palasiksi.
Herätys, Kevin. Kun tunnet olevasi kelmi, -
niin se johtuu siitä, että olet kelmi.
Joten sano se ääneen: olen kelmi.
Kelmi? En usko tuon kaverin olevan oikea tohtori. Mitä mieltä sinä olet, RJ?
RJ, mitä sinä teet? Menet aivan liian pitkälle.
Hanki ruoat ja ruoki karhu.
Missä ruoat ovat?
- Verne, mitä sinä teet? - Palautan asiat ennalleen.
- Älä. Entä jos vain lähtisin? - Hyvä.
Mene sinä, niin palautan tavarat oikeille omistajilleen.
- Mitä? Miksi? - Koska suututimme ihmiset.
Emmekä halua, että meille käy niin kuin tuolle jänikselle.
Eli palautan nämä, etteivät he tapa meitä.
Verne, et ymmärrä. Tarvitsemme näitä tavaroita.
- Emme tarvitse. - Et voi ottaa niitä.
- Kyllä voin. - Päästä irti.
- Päästä sinä irti! - Minun on saatava ne!
Verne, liiku hitaasti. Puhu hiljaa ja seuraa minua.
Mitä?
En mene enää tuohon halpaan.
En tiedä, mitä oikein aiot, mutta koko kilpeäni kihelmöi -
ja tällä kertaa kuuntelen sitä. Teen tästä nyt lopun.
Leikkiä?
Leikkiä!
Leikitään.
Maahan! Istu! Pyöri ympäri!
Leiki kuollutta!
Hyvä poika. Verne, pelasta ruoat. Minä eksytän koiran.
Pudotat kaikki ruoat! Ota kiinni.
Onko nälkä? Katso, ruokaa!
- Ihmisiä, leiki heidän kanssaan. - Varokaa!
Olen ihan kunnossa.
Verne, päästä ketju irti!
Verne, käskin päästää ketjun irti!
Olet paholainen.
Verne, oletko kunnossa? Auta minua, Oz.
- Mitä ihmettä tapahtui? - Ruoat ovat mennyttä!
- Mitä? Minne ne ovat menneet? - Kysykää häneltä.
Verne?
- Palautin ne oikeille omistajilleen. - Mitä?
Teimme hommia niskat limassa. Paljon.
Ja ruoat, joita meillä oli... Olet kuin mikä lie.
- Mitä ajattelit? Tukki oli täynnä. - Täynnä jätteitä.
Mitä tarkoitat? Että meidän tavallamme keräämämme ruoat -
eivät olleet niin hyviä kuin sinun tavallasi keräämämme?
Teidän tavallanne? Tarkoitat RJ:n tavalla. Ettekö näe, että hän käyttää teitä hyväkseen?
Verne, häpeä. Ei hän tekisi sitä.
Teidän on luotettava minuun. Ettekö ymmärrä, että kaverissa on jotain vikaa?
Häntääni kihelmöi joka kerta, kun menen hänen lähelleen.
Pitäisikö meidän nähdä nälkää koska takamuksesi värisee?
Värinät taitavat johtua siitä, että olet vain kateellinen.
Kateellinen? Hänelle?
Hän on tulevaisuus, ja sinä vain estelet meitä.
Varmasti estän teitä. Kuolemasta sukupuuttoon!
Näetkö, mitä sait aikaan? Jos he kuuntelevat puoliakaan jutuistasi, he kuolevat viikossa!
Haluat vain käyttää heitä hyväksesi, koska he ovat tyhmiä ja sinisilmäsiä.
En ole tyhmä.
En tarkoittanut... Tarkoitin tietämättömiä.
Tie on tuolla.
Älkää viitsikö, tiedätte etten tarkoittanut sitä.
Älkää tehkö tätä. Stella, Ozzie.
Hammy, tiedät etten...
- Hammy? - En ole tyhmä.
- Hyvää yötä, RJ-setä. - Hyvää yötä, ipana.
On täysikuu, RJ. Näemme aamulla.
Sain sinut.
- Onko valmista? - Kyllä.
Asensitteko tämän D-Pelter Turbon?
Se on laiton. Se on kielletty kaikissa osavaltioissa, paitsi Teksasissa.
Aivan sama, vaikka se olisi vastoin Geneven sopimusta, haluan sen!
Niin arvelinkin. Joten otin vapauden asentaa sen.
Hyvästi eläinten kiusanteko.
Mitä olen tehnyt?
- Ei olisi pitänyt ottaa niitä ruokia. - Mitä?
Minun ei olisi pitänyt ottaa niitä ruokia. Yritin vain palauttaa asiat ennalleen.
Olin vain varovainen, koska olen luonteeltani sellainen.
Olen epäilevä luonne.
Jopa kilvessäni on paikkoja, joissa en ole käynyt.
Sinä taas olet hullu ja peloton.
Luulen heidän olevan oikeassa, olen vain kateellinen.
Verne, sinulla ei ole syytä olla kateellinen minulle, usko pois.
Sinulla on kaikki hyvin. Ajattelet perheesi parasta.
Mielestäni sinä olet parasta heille nyt.
Entä häntäsi?
Järki käskee kuuntelemaan häntääni, häntäni käskee kuuntelemaan järkeä.
Vatsa siinä menee sekaisin.
- Siksi sinun on johdettava nyt. - Et tiedä, miten asiat oikeasti ovat.
- Mutta sinä tiedät. Joten mikä hätänä? - Ongelma on tämä. Näetkö tämän?
Kuuntelen.
Odota pieni hetki.
- Tekö pidätte juhlat? - Kyllä. Tänne oikealle.
Laittakaa suojukset kenkienne päälle.
- Mitä tämä on? - Mikä?
Lista kadottamistasi tavaroista, Verne.
- Todellako? - Pitkä lista.
Olet järjestelmällinen kaveri. Hienoa.
Tiedän paikan, joka on täynnä ruokaa. Saamme kaiken takaisin yhtenä iltana.
- Hienoa, mennään. Missä se on? - Tuon talon sisällä.
- Mikä tämän tarkoitus on? - Heitä se tänne.
Verne yrittää sanoa, että...
Sitä on vaikea kuvailla yhdellä sanalla.
Anteeksi.
- Tule tänne. - Anna hali.
Kuunnelkaa, tässä suunnitelma.
Ansat ovat täällä, täällä, täällä.
Täällä ja täällä.
Tässä on iso.
- Kenties muutama täällä. - Siinäkö kaikki?
Ei. Täällä on kasa punaisia säteitä. Oletko kunnossa, Verne? Näytät kalpealta.
Pökerryin hetkeksi, mutta ymmärsin idean.
Säteitä, ansoja... Joudun ehkä vaihtamaan kilpeni.
- Me olemme tässä. - Voinko minä olla auto?
- Minä haluan olla auto! - Minä olen auto! Sinä voit olla kenkä.
- Kenkä on tylsä. - Voisit olla tuo komea silitysrauta.
Se ei ole nyt tärkeää! Sitä paitsi minä olen aina auto.
Suunnitelmassa on kolme helppoa vaihetta. Yksi: säteiden sammutus.
Kaksi: sisäänpääsy. Kolme: ulospääsy ruokavuoren kanssa.
Mutta paikka on kuin linnoitus korkeine muureineen ja läpipääsemättömine ovineen.
- Miten pääsemme sisään? - Ratkaisun avain on kaulapanta.
Se on kirjaimellisesti kuin avain, joka aukaisee oven ja...
Ja mitä? Luuletko, että hän vain antaa pannan sinulle?
Ei minulle, kultaseni, vaan sinulle.
- Hänelle? - Minulle?
Stellaseni, saat kissan antamaan sen käyttäen...
- Löyhkääni. - Naisellista viehkeyttäsi.
En kai nauranut ääneen?
Kuulehan, pesukarhu, naamarisi taitaa haitata näköäsi.
Jos et ole huomannut, olen haisunäätä.
Ehkä ulkoisesti, mutta minä näen kaunottaren sisälläsi.
Se pitää vain saada esiin.
- Sakset. - Sakset?
- Hiilet. - Hiilet?
- Ilmanraikastin. - Tomaattimehu. - Korkki. - Korkki? Uskaltakaapa vain!
Uusi ennätys!
Vielä yksi juttu. Seis! Siinä kaikki.
Hyvät naiset ja herrat, työmme on valmis.
- Voihan... - Iso herttinen.
- Hän on niin... Vau! - Mitä?
No niin, nyt se alkaa. Menemme sisään.
Perhana, ei taas! Nuo näyttävät niin eläviltä.
Piru teidät periköön, muovilintujen tekijät.
No niin, Hammy...
Hammy!
Mene, mene.
Ei, ei, ei!
Hammy, sanoinhan, että se keksi on roskaa!
Mutta rakastan keksiä...
Mitä siellä tapahtuu? Onko kaikki kunnossa?
Hienoa! Seuraa punaista valoa, Hammy. Siinä se menee.
Hienoa, hienoa. Siellä se menee, ota kiinni.
Ota se kiinni, kahjo.
Bingo! Toinen vaihe.
Luulin, että kuolemme ennen toista vaihetta, joten tämähän sujuu upeasti!
Sinun vuorosi, kaunokainen.
Sen kissan olisi parasta olla harvinaisen tyhmä.
Äänet!
Hän esittää kissaa, käännä se kissalle! Toivottavasti kissa pitää lehmistä.
Kuka kulkee siellä?
- Olet kissa, kissa! - Olet kissa.
Siis minä olen kissa.
Niinpä niin. Menehän nyt matkoihisi.
Omistajani ei anna ruoantähteitä kulkukissoille.
- Kulkukissoille? Itsepähän kerjäsit tätä. - Hanki kaulapanta!
Onpa sinulla hieno kaulapanta. Voinko katsoa sitä tarkemmin?
Älä tule lähemmäs! En saa olla liian lähellä metsäneläviä.
- Mene pois saastoinesi! - Saastoineni? Minun saastoineni?
- Herttinen, taas se alkaa. - Nyt riittää!
Olen kyllästynyt siihen, että kaikki juoksevat heti karkuun, koska luulevat minua likaiseksi.
Voin kertoa, etten pynttäytynyt -
kuullakseni lihavan karvapallon olevan liian hyvä minulle.
Takapuoltanikin on meikattu, etkä taatusti halua kuulla korkista.
Riittää! Kukaan ei ole koskaan puhunut minulle noin.
Hyvin rohkeaa. Pidän siitä.
Voit luottaa siihen, ettei tuossa ollut vielä kaikki. Karvakasa.
- No niin, ryhmä, liikkeelle. - Olet vahva. Olemuksesi on valloittava.
- Mitä tarkoitat? - Se johtuu silmistäsi.
- Silmistäni? - Ne ovat niin loistavat.
Loistavat? Voi veljet.
Tässä kohtaa taisin pökertyä. Pääsevätkö kengät ja autot sisäänkin?
- Onko sinulla nimi? - On. Persialainen nimi, -
koska olen persialainen. Minut kastettiin prinssi Tigerias Mahmoth Shabbasiksi.
Niitähän on vaikka muille jakaa. Voinko vain kutsua sinua Tiikeriksi?
Eläimet ovat saapuneet.
Kaikki asemiin, liikettä!
Ei ole pitoa!
Hammy, vähemmän kynsiä, enemmän anturaa.
Se sattui.
- Mikä tuo on? - Sydämeni ääni vain. Etkö kuule sitä?
Tännepäin.
No niin, kaikki hyvin. Takaisin töihin.
- Tässä tulee. - Ota koppi.
Voi veljet.
- Tämä onnistuu. - Isälläni oli poikkeuksellisen litteä naama.
Se oli niin kaunis, että hän pystyi hädin tuskin hengittämään.
- Kiehtovaa. - Minulla on sisällä -
hieno monikerroksinen kiipeilyteline. Tule, näytän sen sinulle.
Ei! En ole kertonut minun elämästäni.
Hyvä, hienoa. Sujuu kuin tanssi.
- Mikä tuo on? - Tuo saa ihmiset aamuisin ylös.
- Minne hän meni? - Menkää piiloon!
Siirtykää!
Meidän täytyy häipyä ennen kuin hän tulee takaisin.
- Ei. Ei ilman noita Springleseja. - Mitä?
Lou ja Penny, takaisin televisiolle. Heather, vahdi ihmistä.
- Homma hallussa, RJ. - Heather, odota.
Kihelmöi! RJ, kärry on täynnä. Lähdetään pois.
- Odota, Vincent. Tähän menee vain hetki. - Vincent?
- Missä? - Kuka on Vincent?
Verne, Vincent. Pieni karhumainen lipsahdus. Siis freudilainen!
Piti sanomani, että tarvitsemme kaiken, koska minulla on karhumainen nälkä.
Unohtakaa karhut.
Valot himmenevät, raajat jäykist...
Heather?
Portaissani on kuollut valkoinen rotta!
- Luulin, että kuolit. - Opin parhaalta, isä.
Minun tyttäreni.
- Tule isin luo. - Pitäkää kiirettä, aikaa ei ole paljon.
- Mitä sinä teet, RJ? - En mitään. - Lähdetään sitten, meillä on jo tarpeeksi.
- Ei ole. - Mitä sinä tarkoitat? Meillä on jo enemmänkin kuin tarpeeksi!
Minulla on hyvin vähän aikaa viedä ruokakärry tappajakarhulle.
Jos nämä Springlesit eivät ole ruokalistalla, niin minä olen! Päästä irti hännästäni.
- Mitä? - Päästä irti!
- Olen pahoillani, pitää mennä. - Stella, minne sinä menet?
Stella!
- Stella! - Ei tämä johdu sinusta.
- Tämä ei toimisi, koska olen... - Haisunäätä!
Juuri sellainen. Olen pahoillani, että joudut näkemään tämän.
Ampu tulee!
- Eikö tämä haju vaivaa sinua? - Ei. Nenäni on niin jalostettu, -
- etten voi haistaa mitään. - Et voi haistaa...
Ovelle! Menkää, menkää.
- Juoskaa! - Tännepäin!
Nyt juhlitaan!
Pakene, rakkaani!
Juoskaa! Tuonnepäin! Ulos!
Hyviä öitä, matelijat.
Muutuitte juuri syöpäläisiksi.
- Tehän lemuatte. - Koska päästitte nuo talooni!
Ei kannata ulista. Nämä veikkoset pääsevät siististi hengestään.
Ei siististi, vaan mahdollisimman sotkuisesti!
Oli mukavaa asioida kanssanne, rouva.
- Mitä hän aikoo tehdä meille, äiti? - En tiedä, kulta.
En halua kuolla, isi, en oikeasti.
Rauhoituhan, kyllä me selviämme.
Olit oikeassa hänen suhteensa, Verne.
Meidän olisi pitänyt kuunnella. Anteeksi.
Tiesin, ettemme voisi luottaa häneen.
Minun olisi pitänyt tietää, en olisi sotkenut meitä tähän.
Olin matkalla tuonne listimään sinut, mutta -
pysähdyin katselemaan esitystä. Ja pakko sanoa, -
että tuo tuolla on oikea kauneuden ruumiillistuma.
Tuo oli kaikkein ilkein, petollisin ja itsekkäin teko, -
jonka olen koskaan nähnyt. Hienoa, RJ.
Sinä viet herkut, ja he saavat kärsiä seuraukset.
Jatka tuota rataa, niin päädyt samanlaiseksi kuin minä.
Saat kaiken, mitä ikinä haluat.
Mutta minulla oli jo kaikki.
Mitä? Heidätkö?
Ketä yrität puijata? Itsekin sanoit, että olet yksinäinen susi.
Tulet aina olemaan. Niin meidänlaisemme selviytyvät.
Pari pölvästiä sai matkalla siipeensä, sellaista sattuu.
Usko minua, et tarvitse heitä.
Itse asiassa tarvitsen.
Ja juuri nyt he tarvitsevat minua.
Joten minä tarvitsen tätä!
- Sinne meni se laukku taas! - Oletko kunnossa?
- Sinä senkin... - Stella, yritän pelastaa teitä!
Päästän päällesi niin pahat kaasut, että lapsenlapsesikin haisevat!
Mitä sanot? Marsu?
Karhu!
- Kukaan ei ohjaa! - Me osaamme ajaa.
Tämähän on kuin se peli, Auto Homicide 3.
Päästä minut sisään! Väärä nappi!
Olkaa hyvä ja valitkaa kohde.
Vie meidät kotiin! Vie meidät tukin luokse!
Edellinen kohde valittu. Tehkää U-käännös.
Tapahtuu!
- Hammy, päästä minut sisään! - Ei kuuntele RJ:tä...
- Muksut! Pudottakaa karhu! - Mitä aseita meillä on?
- Meillä on vasara! - Siistiä.
Kiitos, kyllä... Päästäkää sisään!
Ei, senkin raitahäntäinen tuholainen!
- Hän yrittää vain auttaa, päästä hänet. - Vaikka hän kohteli meitä niin?
- Tulihan hän takaisin. - Ja toi karhun tullessaan.
- Ei tapella, kun me ajamme. - Käännämme auton, jos ette lopeta.
- Hän sen aloitti. - RJ yrittää tosiaan vain auttaa.
Verne, sanot aina, että luota häntääsi.
Mutta sitä ei kihelmöi nyt.
Mikset heti sanonut?
Kiitos...
Kuolet, RJ!
- Ystäväsi ovat seuraavana. - Varokaa!
Kääntykää välittömästi vasemmalle.
Bonus-pisteitä!
RJ!
Huippupisteet!
Olette perillä.
- Tulkaa, pitää mennä. - Sama vanha jazz-tanssiuni.
Lou? Penny? Ovatko lapset täällä? Hammy?
Pelottava klovni...
Ruohotrimmeri!
Näyttäkääpä pikku rotannaamanne! Inhottavat otukset!
Pysykää metsässä, minne kuulutte!
Taidatte haluta kunnon juhlat? Kyllä se minulle sopii.
Lapset! Hei, Lou, varo! Alas!
Nyt tämä riittää! Verne, vie kaikki pois täältä.
- Minä harhautan häntä. - Oletko hullu? Karhu tappaa sinut.
Minuthan hän haluaa. Vie perheesi turvaan, Verne.
Aion viedä koko perheeni turvaan. Meidän täytyy voida tehdä jotain.
Ei ole aikaa!
Hammy!
Vincent, olit oikeassa. Springlesejä ei ole koskaan tarpeeksi.
Nyt, Hammy, tee se!
- Tuohan on... - D-Pelter Turbo.
Tämä kirvelee paljon...
- Hammy, olet nero. - Voi kiitos...
- Verne, älä koskaan korjaa kotiloasi. - Mukava, että se toimi sinulla.
Ota se pois ja anna takaisin.
Tässä sitä mennään, vuoriseutu odottelee sinua jo.
Kai ymmärsitte, että se oli D-Pelter Turbo?
Konstaapeli, se oli tuholaistorjujan syytä. Hän myi sen minulle.
- Minulla ei ole mitään tekemistä sen kanssa. - Se oli teidän pihallanne -
ja nimenne on sopimuksessa, joten saatte selittää tuomarille.
Ei! Se ei ollut minun syytäni, päästäkää irti! Ei minua voi pidättää!
Olen Omakotiyhdistyksen puheenjohtaja.
Hän pääsee karkuun.
Napatkaa hänet.
Leikkiä?
Stella!
Täällä, Tiikeri!
Tämäkö se metsä on?
- Pidän siitä. - Tulehan, iso poika.
Tiedätkö mitä, RJ?
Jos olisit kertonut tarvitsevasi ruokaa maksaaksesi vihaiselle karhulle, -
- olisimme antaneet sen sinulle. - Todellako?
Perheenjäsenet pitävät huolta toisistaan.
- Minä en ole koskaan kokenut sellaista. - Tiedän sen.
Usko minua, tämä on portti parempaan elämään.
- Toivon, että olisit kertonut aikaisemmin. - Joskus kertominen unohtuu.
Niinkin voi perheessä käydä. Mitä sanot, liitytkö perheeseemme?
Tule tänne! Lupasin kyllä, etten tekisi tätä...
- Tervetuloa perheeseen! - Ryhmähali!
Millainen kevään ensimmäinen viikko! Hetkinen.
Eihän seuraavaan talveen ole kuin 267 päivää.
Mistä löydämme ruokaa?
- Niin, Hammy? - Täytin tukin.
Katsokaa! Katsokaa! Löysin pähkinäni!